Nu har tjälen släppt på många platser och det går att undersöka jordens nedbrytningsförmåga genom ett enkelt experiment. Tepåsar, en våg och lite tålamod är allt som krävs. Efter tre månader kan du ladda upp resultaten i en databas så att de kan användas internationellt av forskare. Var med och medborgarforska för klimatet!
![](https://vetenskapallmanhet.se/wp-content/uploads/2024/05/teatales_kollage-1-1024x576.png)
Metoden kallas Tea Bag Index: Du gräver ner tepåsar med grönt och rött te i jorden på våren eller försommaren, låter dem ligga i tre månader, och gräver sedan upp dem igen. Genom att väga påsarna före och efter tiden i jorden går det att se hur mycket av materialet som har brutits ned.
För att forskare ska kunna göra bättre prognoser över hur klimatförändringarna kommer att se ut i framtiden, behöver de mer kunskap om hur nerbrytningen av växtmaterial, som exempelvis teblad, går till. Tea Bag Index är ett unikt sätt att samla in stora mängder data om nerbrytningshastighet i olika miljöer, för att till exempel testa förhållandet mellan klimat och nerbrytningshastighet.
Utförliga instruktioner för hur du går tillväga hittar du här.
Resultatet laddar du upp i en databas så att forskare över hela världen kan använda sig av dem. All data blir även synliga på kartan via teabagindex.org så att du kan jämföra dina data med andra platser. Webbsidan och kartverktyget har tagits fram i projektet Tea Tales. Under processen har lärare, fritidsodlare, lantbrukare och forskare samskapat i digitala workshoppar för att lära sig mer om jordhälsa och gjort inspel om kartans funktioner och utseende.
På webbsidan går det även att ta del av berättelser från andra som grävt ner te. Till exempel på Island, i Italien och bland havssköldpaddor utanför den karibiska ön Bonaire. De senaste 10 åren har tusentals tepåsar grävts ner runt om i världen av bland annat skolelever, forskare och andra intresserade som hjälpt till att samla in data, bland annat i ForskarFredags massexperiment Tepåseförsöket.
– Det jag verkligen gillar med medborgarforskning, och i synnerhet ett projekt som Tea Tales, är att det kopplar samman människor med olika bakgrunder som alla kan lära sig något av att delta, oavsett om de är forskare eller medlemmar av allmänheten, säger Judith Sarneel, universitetslektor i ekologi på Umeå universitet, som har varit drivande i att utveckla TBI-metoden. (Läs mer i hennes gästkrönika här).
Fee Smulders använder TBI-metoden i sin forskning. Hon har grävt ner tepåsar på havsbotten. Se hennes och andra deltagares Tea Tales på www.teabagindex.org/movies
Tea Tales ett samarbete mellan Umeå universitet, Hushållningssällskapet och Vetenskap & Allmänhet och finansieras av Formas.